Översatt av The lncredible Hulk
www.divxsweden.net -nyaste svenska undertexterna på nätet
Christchurch,
Nya Zeelands "Slätternas Stad".
När våren kommer hit till Canterbury,
blommar gyllene, glada påskliljor
i Hagley Parks skogsslänter.
I närheten finns höga hus,
Iivliga gator och stadens hjärta:
Katedraltorget.
Canterbury Universitet:
Slitna gråstensbyggnader,
skuggiga kloster.
Det var här Lord Rutherford började sin stora karriär.
Flickskolan finns på Cranmertorget.
Och inte långt ifrån ligger de vida slätterna vid Hagley Park,
med områden för många sporter.
På våren, sommaren och hösten,
är Christchurchs trädgårdar glada och färggranna.
Ja, Christchurch är Nya Zeelands "Slätternas Stad"...
Mamma!
Det är mamma! Hon är jättesvårt skadad!
Hjälp oss!
Mellan 1953 och 1954 förde Pauline Yvonne Parker dagbok
angående hennes vänskap med Juliet Marion Hulme.
Detta är deras berättelse.
Alla dagboksanteckningar är Paulines egna ord...
HEAVENLY CREATURES - Svarta Änglar -
Sitt!
Det imperfekta konjunktivet, liksom det imperfekta indikativet,
indikerar en föregången händelse.
"II voulait qu'elle lui donnat de I'argent."
Översätt någon...
Snabbt!
Han ville att hon skulle ge honom pengar.
Räck upp handen! Jag vill inte ha flickor som talar rätt ut.
Godmorgon, flickor!
Godmorgon, fröken Stewart!
Sitt!
Fröken Waller, klassen,
detta är Juliet Hulme.
Juliet kommer ifrån St. Margaret's, och före det
var hon i Queenswood i Hawkes Bay.
Jag är egentligen från England, fröken Stewart.
Givetvis.
Juliets far är Dr. Hulme,
rektor på Canterbury Universitetet.
Juliet har rest över hela världen,
och är säkert väldigt ivrig att dela med sig sina intryck
av exotiska platser på andra sidan havet med flickorna i 3A.
Jag lämnar över till dig, fröken Waller.
Du kan sitta här borta Juliet.
Vi använder franska namn i denna klass.
Du kan välja ditt eget.
Nu, oregelbundna verb i nutida konjunktiv... "qu'il vienne". . .
Ursäkta mig, fröken Waller... du har begått ett misstag.
"Je doutais qu'il vienne" är faktiskt det uttryckta konjunktivet.
Det är sedvanligt att stå upp när man tilltalar en lärare.
..."Antoinette."
Du skulle ha skrivit "vint."
Oj. Jag måste ha kopierat det felaktigt från mina anteckningar...
Du behöver inte ursäkta dig, fröken Waller.
Jag fann det hemskt svårt själv, innan jag fick grepp om det.
Tack Juliet.
Öppna din textbok på sidan 17.
Okej. Idag ska vi göra levande teckningar.
Så para ihop er två-och-två,
och bestäm vem som ska stå modell och vem som ska teckna.
Åh, Juliet... Du har ingen partner.
Det gör inget, fröken Collins. Jag kan nog klara mig själv.
Pauline!
Jobbar du med någon?
Bra, då kan du para ihop dig med Juliet.
Du kanske skulle ändra färgen -göra den lite mörkare...
Det ser bra ut, Joan.
Herregud, Juliet!
Vad i hela friden är detta?
St. George och Draken.
Var är Pauline?
Åh, jag har inte kommit till att teckna henne än.
Jag hade tänkt sätta henne på klippan, men det verkar inte få plats. Ledsen.
Jag vet inte om du har märkt det, fröken Collins,
men jag har faktiskt tecknat St. George
i likhet med världens bästa tenor, Mario Lanza.
Ja, jag vet att det är väldigt klyftigt, Juliet,
men när jag ger dig ett ämne, förväntar jag mig att du följer det.
Lägg ned den där nu och börja om.
Jag tycker din teckning är fantastisk.
Åh, makrill!
Det äter vi till lunch imorgon.
Varför inte nu, när de är färska? Nora?
Jag tror inte vår herr Bayliss är så förtjust i fisk.
Och jag har lammkotlett i kylskåpet.
Ursäkta mig...
Har ni något emot om jag sätter på en skiva?
Så du är inte förtjust i makrill, Steve?
Jag är inte mycket för fisk, herr Rieper.
Du har slagit till på stort...
Åh, det är inga problem. Jag har mina pengar här.
Hejsan!
Nå? Berätta, hur gick det?
Jag fick ett A, mamma!
Åh, bekymra dig inte om det där nu. Det tar vi efter middagen.
Sätt du på din skiva.
Doris Day!
Jag tycker hon är väldigt begåvad.
I det här huset gäller det att vara kvick.
Är det inte den berömda irländska sångaren... Murray O' Lanza?
Han är från ltalien pappa!
Världens bästa tenor!
Sluta!
Du förstör allt!
Gå härifrån!
Vänster!
Höger och vänster.
Får jag titta en gång till?
Det är så häftigt!
Får jag röra vid det?
Jag har sår... de är på mina lungor.
Jag var sängliggande i månader under kriget. Led av respiratorsjuka.
Mor och far skickade mig till Bahamas för att återhämta mig.
Jag fick inte se dem på fem år.
Men vi är tillsammans nu, och mor har lovat att aldrig lämna mig igen.
Jag har också spenderat åratal på sjukhuset...
På grund av mitt ben.
Jag fick genomgå alla dessa operationer...
Beninflammation förvandlar dina ben till krita.
Det tog dem två år att suga ut all gegga.
Upp med hakan.
De allra bästa människorna har dåliga lungor eller bensjukdomar!
Det är jätte romantiskt!
Hej Paul!
Den onda Prins Runnymeade flyr!
Fånga honom Paul!
Snabbare!
Det lilla krypet har försvunnit!
Gud! Jonty sluta!
Gå härifrån. Leken är över.
Seså, stick nu.
Jag är hemskt ledsen!
Det gör inget.
Det är klart det gör!
Det är ju Mario.
Vad i hela friden är detta?
Det är ägg-och skinkmackor... Jag gav dig dem för flera dagar sen.
Jag tyckte väl jag kunde känna svavel...
Herregud, Henry...
Du är hopplös!
Man kan inte ens lita på dig när det är något så lätt som lunch!
Mamma!
Åh...hejsan.
Mamma, Jonty hade sönder Pauls skiva!
- Kära nån. - Vi måste hitta en ny!
Vill du ha en kopp té,
Paul?
Nej tack.
Juliet har berättat allt om dig.
Jag har hört att du är mycket förtjust i opera.
Då ska vi se... Vilken ska vi spela?
Juliet... Din far försöker studera.
Pappa kan studera medan vi lyssnar på skivor!
Varför går ni inte ut igen? Jag är snart klar.
Herregud Paul! Hur gick det?
Jag tror jag kommer att dö!
Nej! Du får inte!
Paul!!
Du har ätit lök!
Din padda!
Jag önskar James gjorde en religiös bild...
Han hade varit perfekt som Jesus!
Pappa säger att bibeln är full av strunt.
Men vi ska alla komma till himlen!
Inte jag.
Jag ska till den Fjärde Världen.
Det är som himlen, fast bättre, eftersom där inte finns några kristna.
Det är det absoluta paradiset, med musik, konst och nöjen.
James kommer komma dit... och Mario.
Endast de blir helgon.
Helige Mario!
För att bli känd
som "Han".
"Han" ...
- "Honom". - "Honom".
- "Detta". - "Detta".
- "Det". - "Det".
Den.
Absolut inte!
Orson Welles!
Den vidrigaste mannen som finns!
Vi bedjar
till helgonen.
Den är underbar mamma!
Jag har fått ett par sockor!
Åh, Wendy...
Tack!
Från pappa.
Mario Lanza! Tack Yvonne.
Jag hoppas den duger. Den kommer ut varje år.
Torsdag, 1:a Januari 1953
Jag bestämde mig för att mitt nyårslöfte,
skulle bli att vara mer överseende med andra.
Pikelets! Mums!
- Ska inte du gå ut? - lnte förrän halv tre.
Det här är en privat mottagning. Gå härifrån!
Se vem jag har hittat!
Hejsan, Juliet.
Goddag, fru Rieper.
Det är trevligt att träffas.
Och så, i brinnande ilska, genomborrar Charles Lancelot Trelawney med sitt svärd
och lämnar då Deborah fri att acceptera Charles frieri!
Jag har hört din mor på radion.
Kvinnosektionen har mycket livliga debatter.
Mamma har slutat där. Hon är för upptagen med Giftermåls Vägledningen.
De låter som en drös skojare...
Pappa!
Jag skulle inte vilja diskutera mitt privatliv med en främling.
Åh nej, mamma är riktigt duktig på det hon gör!
Hon har djupa diskussioner med olyckliga par
och uppmuntar dem att ge det en andra chans.
På två år, har det bara blivit fyra skilsmässor.
Hon borde arbeta för FN...
Min fru beskyller allt på mig. Säger att allt är mitt fel.
Och hur känns det för er, herr Perry?
Kalla mig Bill.
Jag vet inte vad som känns fel. Min fru känner...
Nej.
Låt oss tala om dina känslor...
Bill.
Mamma har en speciell teknik,
kallad "Djup-terapi".
Vad är det?
Jag är inte säker, men det visar sig vara väldigt populärt.
Ät upp, Yvonne.
Det är mitt mellannamn.
Yvonne har talat om att du är bra på att modellera.
Jag uppskattar allt som har att göra med konst.
Vi är också ganska duktiga med modellerandet.
Jag har aldrig förstått mig på lera, som er flickor.
Men jag gillar att göra saker ur trä.
Är ni en snickare, herr Rieper?
Jag jobbar på Dennis-brödernas fisklager.
Han äger det.
Detta är matsalen, om ni ursäktar oss...
Frukosten serveras mellan sju och nio.
Sovrummen är små,
men mycket rena och bekväma.
Din berättelse... kanske skoltidningen trycker den när den är klar?
Det är faktiskt en novell herr Rieper. Vi kommer skicka den till New York,
där alla stora publicerings- hus är belägna.
Är det säkert?
Du borde skriva ner mitt namn för en förskottsutgåva!
Vi bestämde oss för hur ledsamt det är att andra inte uppskattar vårt intellekt.
Men vi hoppas att boken kommer att hjälpa dem lite,
trots att ingen riktigt kunde uppskatta oss.
Port Levy, Påsken 1953
Charles griper tag
om sin skadade axel när han galopperar in på borggården.
Deborah inväntar hans ankomst i sängkammaren högst upp i tornet.
Han känner hennes lukt från 50 steg och han manar på sin häst.
Han kastar upp dörren och slänger sig i säng med henne.
Jag tippar på att hon blir på smällen första natten tillsammans!
Vad betyder "på smällen"?
Något du inte skulle förstå.
Berätta! Jag är nästan tio!
Du är åtta och ett halvt, och extremt korkad!
Mamma...
Paul och jag har bestämt att Charles och Deborah ska få barn.
En arvinge till Borovnias tron.
Vilken underbar idé!
Vi kallar honom Diello.
Det är ett bra... dramatiskt namn.
Paul kom på det.
Vad du är klyftig!
Sådär, klart.
Hilda...
Jag kan inte hitta brevet från kommittén.
De vill se våra passnummer.
Ska du åka utomlands, pappa?
Din far ska delta i en universitets- konferens i England, älskling.
Vi blir bara borta ett par veckor.
Du ska väl inte åka, mamma?
Jo...det hade jag tänkt. Det...
är en lång tid för din far och jag att vara ifrån varandra.
Men då borde jag också åka.
Älskling, du har ju skolan. Du har ju precis börjat.
Men...
Vem följer med till affären?
Jag, jag följer med!
Jag behöver cigaretter.
Ta på dig skorna, Jonathan.
Julie! Julie!
Titta Paul!
Vadå?
- Titta! - På vadå?
Det är så vackert!
Vad?!
Det är så vackert. Vackra blommor...
Kom med mig!
Det är ingen fara.
Kom! Kom!
Titta!
Idag hittade jag och Juliet nycken till det Fjärde Världen.
Vi har haft det i våra ägor i ungefär sex månader,
men vi förstod det inte förrän på Jesus Dödsdag.
Vi såg en port genom molnen.
Allt var frid och lycka.
Vi förstod då att vi hade nyckeln...
Vi har en extra del i vår hjärna, som kan uppskatta den Fjärde Världen.
Bara omkring tio personer har gåvan.
Två dagar varje år,
kan vi använda nyckeln att se in i den underbara värld
som vi har blivit tillåtna att känna till...
denna Dagen-då-vi-fann-nyckeln- till-vägen-genom-molnen.
Krysta!
Nu kommer den!
Det är en pojke!
Deborah...
Vi har en son, en arvinge.
Jag ska kalla honom Diello!
Du är en sådan fantastisk kvinna.
Jag kunde inte ha gjort det utan dig, Charles.
DEN KUNGLIGA FAMILJENS ROLL IDAG.
Kejsarinnan Deborah har det svårt att hålla sin man borta
när han försöker älska med henne morgon, middag, kväll...
Tack, Juliet!
Men,
Drottningens största problem är hennes icke troende son Diello.
Som har visat sig vara en okontrollerbar liten odåga,
som slaktar sina barnvakter när lusten faller honom in.
Det räcker, Juliet!
Jag antar att detta skämtet är din idé.
Nej, fröken Stevens.
Jag antar du tycker det är lustigt att narra den kungliga familjen!
Att göra sig rolig över drottningen och riket...
...med detta skräpet!
Det är inte skräp!
Sitt ner, Pauline!
Jag förstår inte riktigt varför ni är så upprörd fröken Stevens.
Jag skrev ju bara en uppsats om den kungliga familjen, som du ville.
Det står inte att det måste vara Windsor!
Sitt ner!!
En flicka som du borde föregå med gott exempel.
Gå och sätt dig.
Sluta Juliet!
Fru Hulme berättade idag att
Juliet har tuberkulos på en lunga.
Stackars Julietta.
Jag svimmade nästan när jag fick höra.
Jag fick kämpa hårt för att inte börja gråta.
Jag hade en olycklig natt.
Det vore underbart om jag också fick tuberkulos.
Sätt dig upp.
Jag är inte hungrig.
Yvonne, du måste äta. Du rörde knappt middagen igår.
Jag tänker inte låta dig bli sjuk.
Jag vill bara vara för mig själv ett slag.
Du har kanske glömt att du en gång var en sjuk lite flicka.
Men det har inte jag.
Kan Juliet stanna här medan hennes föräldrar är borta?
Juliet smittar. Hon ska åka till sjukhuset.
Men hon har ingen som ser till henne!
Hennes föräldrar kommer inte åka bort nu.
De måste avbryta sin resa.
Oroa dig inte över Juliet.
Det är inte försent att ställa in vår resa,
om det är det du vill.
Jag är säker på att du kommer trivas här.
Det är väldigt lugnande.
Jag har talat med syster, och hon lovar att ta hand om dig extra mycket.
Och du kan studera samtidigt som du tillfrisknar.
Det är för ditt eget bästa, älskling.
Upp med hakan.
Fyra månader
går så fort.
Juliet får inte ta emot besökare på ett par månader.
Jag har bokat in dig på en bröströntgen. För att vara på den säkra sidan.
Jag hade tänkt bygga fågelholken på lördag.
Vill någon hjälpa mig?
Du brukade älska att göra saker med pappa, Yvonne.
Den kvällen fick jag en lysande idé.
Att Juliet och jag skulle skriva till varann som Charles och Deborah.
Jag skrev ett sexsidigt brev som Charles och ett tvåsidigt som Paul.
Hon har verkligen satt sig in i det här.
Min kära Charles, jag saknar och beundrar dig i lika delar,
och längtar efter dagen då vi möts igen.
Men som jag ligger här och tillfrisknar i detta sjukdomens hus,
vänder sig mitt sinne i rasande takt
till problemet med vår son. Vid sina tio års ålder,
har Diello än så länge dödat
57 personer och visar inget begär att sluta.
Det oroar mig, Charles.
Min käraste Deborah,
Statens affärer fortsätter sysselsätta min tid.
Jag måste rapportera att de lägre klasserna är väldigt dystra.
Redan igår, var jag tvungen att avrätta flera bönder,
bara för att mildra deras leda.
HÄRSKEN
Diello insisterade att få följa med.
Han gjorde så mycket väsen av sig, att jag fick låta honom
svinga yxa själv.
Huvuden rullade!
Inte bara fångarna, utan även den kungliga vakten,
min betjänt,
och andra olyckliga själar strök med...
Carles, jag är desperat nog att sätta Diello hos kardinalen,
i hopp om att en god dos religion kommer
att få den lilla krabaten på rätt spår.
Hej igen.
Hur går det för dig?
Det måste vara hemskt svårt att vara borta från dina klasskamrater.
Jag har nåt med mig som du kanske kommer att vilja se.
JESUS ÄLSKAR DIG
Dessvärre, har den moderna medicinen
bara kommit så långt som att bekämpa tuberkulos.
Det är därför jag är här, Juliet.
Därför att med Guds kraft....
Sträck dig, Juliet! Sträck dig mot Jesus!
Yvonne!
Paul!
Jag är så glad att se dig!
Gå inte för nära, hon är inte 100% bra.
- Hej Juliet. - Hej !
Vi har köpt dig lite frukt.
Tack så jätte mycket!
Det där ser bra ut.
Jag är systers favoritpatient, och hon har visat mig sin speciella stickning!
Jag älskar färgen.
Den är till dig.
Jösses vad mycket brev.
Har dina föräldrar det bra på sin resa?
Du har ett par oöppnade brev...
Jag sparar dem för en regnig dag.
Jag förstår om det är svårt för dig att att vara här,
men det är för ditt eget bästa.
De skickade mig till Bahamas "för mitt eget bästa".
De skickade mig till de förbannade Bay lslands "för mitt eget bästa".
Förlåt mig, fru Rieper.
Jag känner mig ganska matt.
Vi vill inte trötta ut dig.
Kan du inte stanna ett litet längre, Paul?
Vi har en spårvagn att passa, Yvonne.
Detta är då något...
Du är mycket klyftig.
Så, Deborah är gift med Charles,
och denna Nicholas, är hennes... tennisinstruktör?
Ja, men det är inget mellan dem,
Deborah skulle aldrig vara med en enkel person.
Nicholas har sina ögon för Gina...
en enormt vacker zigenare.
Hon liknar dig, Yvonne.
Juliette gjorde den.
Detta är fantastiskt.
Jag tippar att ni flickor kan hela kungasläkten de senaste 500 åren.
Jodå, vi har funderat ut allt.
Du kan aldrig gissa vad som hände!
Vad?
John har blivit förälskad i mig!
- De där dumma innneboenden? - Ja!
Hur vet du det?
Sa han det?
Nej. Men det är så uppenbart!
Är det därför du inte har svarat på mitt senaste brev?
Nej dummer.
Jag retas bara.
Han är bara en dum pojke.
Yvonne?
Vad vill du?
Jag kan inte sova.
Får jag låna en bok?
Stäng dörren.
Den här verkar intressant...
De här stickeri-mönstren verkar väldigt komplicerade.
Har du provat téhuven?
Visst är det kallt?
Tror du jag kan få plats i sängen också? Bara kort, för att värma mig.
Mina fötter är som isblock.
Du skulle ha haft tofflorna på dig.
Kom igen Yvonne, jag kommer dö.
Bara i en minut.
Tänk att så mycket kan hända på så liten tid.
Orsakad av så få.
En hemsk tragedi har inträffat...
"Flickor, det är inte ooo, det är iii."
Och hon fortsätter "iiii". Som om nån stack en pinne i henne.
Gamla fåniga stofil!
Jag älskar dig Yvonne.
Och i historia har vi denna senila saken:
"Och Charles Il mötte Nell Gwynn på en båt."
"Han var en rik, ung, prins och hon var en ung vacker skapelse."
"Och saker händer."
Inte undra på att jag är dålig i historia!
Älskar du mig lika mycket som jag älskar dig?
Javisst, min kära Nicholas.
Mitt... mitt namn är John.
Jag tycker bättre om Nicholas.
Du får kalla mig vad du vill.
Vad gör du?
Ingenting...
Åh nej!
Gå in i huset.
Du har krossat mitt hjärta, Yvonne.
Jag låg där,
orörlig.
Det var alldeles för skrämmande för att tro...
När jag gått upp hade far berättat för mor.
Kommer du till Lancaster Park på lördag, herr Rieper?
Var är John?
Han sa att han skulle gå med mig.
John bor inte här längre.
Han försvann som ett skott imorse. Sa att hans mor blivit sjuk.
Jag hade en olustig känsla i morse.
Men nu förstod jag att mitt brott var för hemskt för ett vanligt straff.
Från och med nu sover du i huset, där vi kan hålla koll på dig!
Om du tror att jag och din far kommer att tolerera sånt här,
så får du tänka om.
Du är bara 14! Du är ett barn!
Vad är det för fel på dig, Yvonne?
Du vet vad som händer med pojkar. Har du ingen självaktning?
Får jag gå nu?
Du tror du är en så klyftig liten dam!
Du fick din far att gråta i natt.
Gud vilken skam du är!
Du skämmer ut mig. Du skämmer ut familjen.
Du är en billig liten slampa!
Det beror väl på att jag tar efter dig då!
Du rymde med pappa när du bara var 17!
Nana Parker har berättat.
Du kommer försent.
Jag är mycket uppriven. Jag saknar Nicholas hemskt mycket.
Mamma tror att jag inte har med honom att göra.
Men vad lite hon vet...
Nicholas var glad att jag var så tidig.
Vi satt och pratade i en timme,
sen gick vi till sängs.
Jag tackade först nej till hans inbjudan,
men sen blev han väldigt dominant, och jag hade inget val.
Jag upptäckte att jag inte hade mist oskulden i torsdags natt.
Men det finns ingen tvekan om det nu.
Charles!
Gina! Det är underbart att se dig här!
Deborah!
Diello!
Ta det försiktigt Gina, vi höll på att förlora dig.
För dig, sköna dam.
Deborah!
Du gråter.
Var inte ledsen, Gina.
Yvonne.
Yvonne!
Yvonne?
Jag gjorde dig väl inte illa?
Jag måste gå hem.
Jag älskar dig så mycket!
- Pappa! - Pappa!
"Det finns liv mellan två trogna döttrar.
"Från en man som har två underbara döttrar.
"Du kan inte veta, inte heller gissa,
"det ljuva lugnet av deras smek.
"Den enastående förmågan från detta par,
"är förstått av få. De är så sällsynta..."
- Mamma! - Älskling!
Hej. Välkommen hem.
Yvonne!
Stopp!
Jag älskar dig fortfarande!
"Jämfört med dessa två, är varje man en idiot,
"Världen är mest ärad att de ska vara värdiga att styra,
"Och jag dyrkar kraften från dessa underbara två,
"Med den älskande kärlek vetande av så få."
Yvonne!
Vacker...
"Detta ett mirakel, en måste förstå,
"Att två så himmelska varelser är äkta,
"Hat brinnande i de bruna ögonen med fiender som bränsle,
"Isande hån glittrar i de grå ögonen, föraktfullt och grymt,
"Varför är män så dumma att de inte inser,
"Visdomen som är gömd bakom de märkliga ögonen.
"Och dessa underbara människor,
"Är du och jag."
Fru Rieper...
Får jag komma in?
Ja...
- Givetvis. - Tack.
Din dotter...
är en tänkande och
Iivfull flicka.
Om hon är hos er för mycket är det bara att säga till.
Alla dessa nätter hon stannat, har hon sagt att ni inte är emot det.
Det är lite mer komplicerat än så.
Sedan fru Hulme och jag kom hem,
har Juliet betett sig ganska...
upprört.
Arrogant,
Dåligt temperament, allmän irritation Mycket okarakteristisk.
Visst kan du inte motstå en fin sherry, Dr. Hulme?
Nej tack.
Saken är...
Yvonne har inte varit sig själv heller.
Låser in sig på rummet. Skriver och skriver...
Min fru och jag känner att vänskapen är...
ohälsosam.
Inga argument emot, Dr. Hulme.
All tid inomhus, arbetande med deras noveller...
De får ingen frisk luft eller motion.
Jag är inte säker på vad ni menar, Dr. Hulme.
Er dotter...
verkar ha fått...
en något...
ohälsosam dragning till Juliet.
Vad har hon gjort?
Hon har inte "gjort" något, det är...
Det är intensiteten av vänskapen som bekymrar mig.
Jag tycker vi ska förhindra problem,
innan det sätter igång.
Dr. Bennett är en god vän till mig.
Han är en normal psykiatriker, men har kunskap inom barnpsykologi.
Om Pauline håller på att utveckla ett något...
trilskt sätt...
är Dr. Bennett den som kan få henne tillbaka på rätt spår.
Hur går studierna? Gillar du skolan?
Är du glad hemma?
Svara Dr. Bennett, Yvonne.
Yvonne!
Fru Rieper, skulle du kunna vänta utanför?
Tycker du om din mamma?
Nej.
Varför då?
Hon plågar mig.
Är det därför du vill vara hos familjen Hulme?
Eller är det för att du vill vara med Juliet?
Gillar du flickor?
Nej.
Varför inte?
De är fåniga.
Men det är inte Juliet?
Nej.
Yvonne, det är inget fel i att ha en nära vän.
Men ibland kan det bli... alltför vänskapligt.
Sådana umgängen kan leda till bekymmer.
Det är inte bra att bara ha en vän.
Min fru och jag har flera vänner, och vi brukar träffa dem
regelbundet, och det är jättehälsosamt.
Kanske kunde du tänka dig
spendera mer tid med ...pojkar.
Dåre!
Fru Rieper...
Homosexualitet.
Jag håller med, det är inget vackert ord.
Men låt oss inte få panik.
Detta är oftast en fas som passerar bort i Yvonnes ålder.
Men hon har alltid varit ett normalt, glatt barn.
Det kan slå till närsomhelst,
och ungdomar är särskilt sårbara.
Hur är det med kräkningarna?
Hon har gått ner mycket i vikt.
Jag kan inte hitta något fysiskt fel. Hon har inte tuberkulos.
Jag kan bara tänka mig att viktminskningen är pga. mental förvirring.
Fru Rieper, försök att inte oroa er för mycket.
Yvonne är ung och stark, och har en älskvärd familj bakom sig.
Chansen finns att hon växer ur det.
Om inte, så går den medicinska utvecklingen rasande fort.
Det kan komma ett genombrott när som helst.
Mamma väckte mig imorse och började skälla på mig
innan jag hann vakna till, vilket jag tyckte var orättvist.
Hon har börjat med de värsta möjliga hoten nu.
Hon sa att om min hälsa inte blev bättre,
fick jag inte se familjen Hulmes igen.
Tanken är för hemsk.
Livet hade varit outhärdligt utan Deborah!
Jag önskar jag kunde dö!
Detta är ingen plötslig eller tillfällig idé.
Jag har bestämt mig över de senaste två eller tre veckorna,
att det är det bästa som kan hända alla.
Och tanken på döden är inte skrämmande.
Åh, tack!
Åh, Wendy...
Jag har fått ett par sockor!
Gör det ont, älskling?
Ditt ben.
Har du ont?
Mitt nyårslöfte är mer själviskt än förra året...
Det är att mitt motto skall vara:
"Ät, drick och var glad, för imorgon kan du vara död."
Redo...
Le!
Detta kom idag, Yvonne...
Mitt namn är Gina.
Ett brev från skolan... Från fröken Stewart.
Vad vill gamle Stew?
Hon säger att du faller ifrån.
Hon tror att i den takten får du inget betyg!
Vem bryr sig?
Jag bryr mig.
Och din far bryr sig.
Vi vill att du skaffar dig en bra utbildning.
Jag undervisar mig själv.
Du klarade inte engelskan!
Du brukade vara bäst i klassen!
Jag sköter mitt eget skrivande!
Tro inte att dessa historier ger dig något betyg!
Du tror väl inte allvarligt att någon tänker publicera dem?!
Vad vet du?!
Du vet ingenting om att skriva!
Du är den mest ignoranta personen jag känner!
Du är oförskämd.
Oförskämd och elak!
Jag tänker inte ha en sådan oförskämd unge i skolan en minut mer!
Jag vill inte gå i nån jävla skola!
Okej! Gå ut och skaffa dig ett jobb och betala för dig själv!
Jag tror jag håller på att bli galen.
Nej, det gör du inte. Det är alla andra som är tokiga!
Låt oss korsa havet.
Du menar åka för oss själva?
Vart ska vi? Inte Bahamas bara, det är så fult där.
Självklart!
Det är så uppenbart!
Jag vet, jag lutar mig bakåt och har håret över axlarna,
då ser jag precis ut som Veronica Lake!
Perfekt!
Stå still annars blir de suddiga!
Skynda, det är kallt!
Bara några till.
Jag vet, jag lutar mig framåt och visar mer klyfta!
Flickorna har något för sig i badrummet.
Jag tror att de tar fotografier av varann!
Låt dem bara vara, Henry.
Jag tolererar att Riepers flicka är här, men inte...
något fuffens.
Jag är säker på att det är absolut oskyldigt.
Jag är säker på att de kommer upptäcka försvunna saker.
Dom kommer skylla på hushållerskan. Hon tar prylar hela tiden.
Detta ser ut att vara värt 50 pund!
Jag kan prova min fars kassaskåp!
Jag kan nog få tag på nycklarna till kontoret.
Perfekt!
Vi måste åka snarast!
Jag steg upp halv sex i morse
och gjorde alla hussysslor innan åtta.
Inkluderat servera Wendy frukost på sängen.
Jag känner mig väldigt nöjd över mig själv.
Vi är så himla smarta!
Jag tvättar bara håret, Laury!
Det går på stört!
Är hon fortfarande där inne?
Kom igen, Yvonne!
Du har varit inne där tillräckligt länge.
Yvonne!
Ja, ja, ja!
Öppna dörren omedelbart.
Jag klär mig ju så fort jag kan, för Guds skull!
Öppna dörren!
Mamma skällde ännu värre än vanligt.
Jag ringde Deborah direkt, för att berätta för någon sympatisk,
hur jag avskydde mamma.
Ballongen har stigit!
Vad talar du om?
Det kommer kosta dig 100 pund, annars berättar jag för pappa!
- Perry och jag är kära, Juliet. - Hilda.
Din far känner till om oss.
Innan andra planer kan göras,
har vi bestämt att leva tillsammans som en trio.
Jag bryr mig inte vad ni gör!
Paul och jag ska åka till Hollywood.
De är desperata att signera kontrakt. Vi ska bli filmstjärnor!
Vad pratar du om?
Allt är ordnat!
Jag behöver inte era förbannade 100 pund ändå,
så tryck upp dem där bak!
Deborah berättade den härliga nyheten!
Jag åker över dit, då vi har mycket att prata om.
Hallå?
Deborah låg fortfarade till sängs när jag kom.
Herr Hulme bad oss möta honom i salongen,
för att prata med honom.
Din mor och jag...
ska skilja oss.
Chocken var för stor för att passera obemärkt.
Det är så ofattbart!
Stackars Fader.
Dr. Hulme var så snäll och förstående...
Han sa att vi måste berätta allt om vår resa till Amerika.
Han var både hoppfull och nedslående.
Vi talade länge, och Deborah och jag
var nära tårar när det var slut.
Hur skulle framtiden se ut nu?
Vi kunde åka till ltalien eller ett dussin andra ställen,
eller inte alls.
Ingen av oss vet var vi är, och det mesta beror på chans.
Dr. Hulme är den ädlaste och mest underbara person jag känt.
En sak Deborah och jag håller oss vid:
Allt tillsammans. Vi sjunker eller simmar tillsammans.
Din mor och jag har pratat, och kommit fram till en del saker...
Jag lämnar universitetet,
och återgår till en tjänst i England.
Pappa, du kan inte bara lämna mig här med mamma!
Vi tror det är bäst om du följer med din far.
Får Gina komma med?
Självklart inte!
Jag åker inte till England utan Gina!
Du ska inte till England, älskling.
Jag lämnar dig i Sydafrika med faster lna.
Ditt bröst blir inte bättre.
Det varmare klimatet är precis vad du behöver.
För ditt eget bästa.
Familjen Hulme kommer ta hand om mig.
De vill att jag bor med dem.
Var inte löjlig.
Du är vår dotter, du hör hemma här med oss.
Jag hör hemma med Deborah.
Vi ska till Sydafrika!
Du ska inte någonstans.
Du är 15 år, Yvonne.
Du måste låta mig åka!
Vi talar om detta när du har lugnat dig.
Jag kände mig mycket deprimerad, och funderade på att begå självmord.
Livet känns inte värt att leva,
döden en sådan enkel utväg.
Älskling, ni kan fortfarande skriva till varann.
Ilskan mot min mor kokade inom mig.
Eftersom hon är ett av huvudhindren i min väg...
Plötsligt, medel att göra sig av med detta hinder slog mig.
Om hon skulle dö...
Jag förmår inte uttrycka värdet av Dr. Hulmes insatser
till Canterbury Universitet. Både sociala och officiella.
Vi önskar både honom och fru Hulme god lycka i framtiden.
Allting kommer att bli bra, Gina.
Herr Perry lovade ge mig 50 pund för min lerhäst.
Det blir 120!
Bara 30 pund till och vi har råd!
Det fungerar inte!
Jag gick till passkontoret idag.
Jag får inte ett förrän jag är 20!
Det är inte sant! Jag har ett!
Jag måste ha mina föräldrars medgivande.
Gråt inte Gina.
Snälla Gina, gråt inte.
Vi ska inte skiljas åt.
De kan inte tvinga oss!
De kan inte!
Jag hatar dig!
Yvonne...
Håll inte på så här.
Jag berättade inte för Deborah om mina planer att röja mamma ur vägen.
Jag har inget bestämt än eftersom
det sista stället jag vill hamna på är i ungdomsvård.
Jag försöker komma på något.
Jag har just pratat med Hilda Hulme i telefon.
Vad är det nu?
Hon säger att Juliet är i mycket upprört tillstånd.
Hon är okontrollerbar.
Hon vägrar acceptera att Pauline inte ska till Sydafrika.
Jag antar att ni har fått höra liknande...
Yvonne har inte pratat med mig på snart två veckor.
Det har inte varit lätt för någon av oss fru Rieper.
Hon har stängt oss ute ur sitt liv, fru Hulme.
Det har gjort hennes mor och jag mycket oroliga.
Jag föreslår att vi låter flickorna tillbringa sista tiden tillsammans.
Vi vill att Pauline stannar hos Juliet tills det att hon åker.
Är det en bra idé?
Skulle jag kunna ringa dig i kväll, fru Hulme?
Jo, givetvis.
Charles! Charles! Charles!
Vi insåg varför Debrah och jag har
sådan enastående telepati,
och varför folk behandlar, och ser på oss, som de gör.
Det är för att vi är galna!
Vi är båda fullständigt galna!
Alla helgon är också galna!
Dr. Hulme är galen!
Han är galen som en påskhare!
Det var första gången jag såg Den.
Deborah hade alltid sagt
hur avskyvärd han var.
Det är skrämmande.
Han är ryslig.
Jag hade aldrig i mitt liv sett
någonting i samma kategori av fulhet.
Men jag beundrar honom!
Vi talade mer om Den, och blev mer och mer uppspelta!
Vi statuerade hur varje helgon var i sängen.
Vi hade en intensiv natt att gå igenom alla helgon
Det var underbart.
Himmelskt!
Vackert!
Och vårt.
Vi kände oss sannerligen tillfredställda.
Vi hade nu lärt oss lugnet med det som kallades Extas,
glädjen med det som kallades Synd.
Jag följer med dig.
Ja.
Jag vet vad som skall göras åt mamma.
Det behöver inte bli så mycket besvär...
En sorts...
olycka.
Människor dör varje dag.
Vår huvudtanke för dagen var att döda mamma.
Detta var ingen ny tanke, men denna gång
har vi en definitiv plan
som vi tänker genomföra.
Vi har tänkt ut det försiktigt och är båda spända på idén.
I vanliga fall hetsar vi upp oss över småsaker,
men tanken på resultatet är underbar.
Endast de bästa människorna kämpar mot alla hinder...
...i jakten på lyckan.
Vi hade båda en sista underbar natt,
på alla möjliga sätt.
Jag hämtades klockan två.
Jag har varit mycket rar och snäll.
Jag har tänkt ut lite mer om vår plan.
Konstigt nog har jag inget dåligt samvete.
Jag steg upp sent och hjälpte mor energiskt denna morgon.
Deborah ringde, och vi beslöt att använda en sten i en strumpa,
hellre än en sandpåse.
Vi diskuterade mordet noga.
Jag känner mig väldigt uppspelt som om jag planerade en överraskningsfest.
Mamma har gått på allt perfekt.
Och det stora ögonblicket skall ske imorgon eftermiddag.
Nästa gång jag skriver i denna dagbok, kommer mamma vara död.
Så konstigt...
...men så skönt.
Mamma!
Dagen Med Den Glada Händelsen.
Jag skriver lite om morgonen före döden.
Jag kände mig väldigt uppspelt,
och lite dagen-före-jul stämning igår.
Jag kommer att stiga.
Juliet... skynda dig.
Jag trodde jag hade tappat bort dig.
Mamma...
Du har rosiga kinder...
Det var länge sedan jag såg det...
Ha det nu jättebra, älskling!
Det ska jag.
Jag ser så mycket fram emot det!
Hej då pappa!
Vi ses ikväll!
Det där räcker för att utfodra en hel armé.
- Hejsan. - Hej, Juliet.
Vad snyggt du är klädd!
Tack, jag köpte den för detta tillfälle, fru Rieper.
Frukt.
Jag lägger dem i en skål.
Vi går upp, Deborah.
Jag skrev de sista 10 sidorna av min opera igår.
Okej.
Känner du dig svettig?
Jag känner mig svettig.
Det är en treakts historia med ett tragiskt slut.
Din mor är en ganska olycklig kvinna.
Är hon inte?
Jag funderade i timtal hurvida,
Carmelita skulle anta Bernards frieri.
Jag tror hon vet vad som kommer att hända.
Hon visar oss inget missnöje!
Men till slut bestämde jag emot.
Jag tänkte det skulle förstöra nöjet.
Kärleksaffärer är mycket mer spännande än giftermål...
vilket mamma kan intyga.
Det är sant, han blev upptäckt i underklädesavdelningen, Wendy.
Det är inget fel i att
Sir Edmund Hillary köper underkläder till sin fru.
Han var en väldigt snäll man.
Jag tippar på att det var värmegivande underkläder.
Jag tippar att han slår upp tält i sovrummet,
så att de kan låtsas att de är på något berg.
Det räcker, Yvonne.
Den mannen är en ära för vår nation.
Okej...vem hjälper mig duka av?
Jag, allt för att slippa Laurel och Hardy.
Jag borde bege mig tillbaka. Hej då.
Ha det nu trevligt tillsammans.
- Hej då pappa. - Hej då, herr Rieper.
Jag ska bara byta om till något mer presentabelt.
Är det inte vackert?
Låt oss gå hit ner.
Kom mamma.
Nej, jag vill ha té först, kom.
Ta den du.
Nej, jag tänker på figuren.
Men ni är inte tjock, fru Rieper.
Jag lade på mig ganska mycket över jul.
Ta den mamma.
Unna dig.
Okej då.
Yvonne, raring.
Vi borde återvända, vi vill inte missa bussen.
Juliet... knäpp din kappa, du drar på dig en förkylning.
Titta, mamma.
Gina!
Skynda dig!
Ge den till mig!
Gina...
Lämna mig inte! Jag kommer! Gå inte!
Förlåt mig...
Timmarna efter Honoras död,
hittade polisen Paulines dagbok i familjen Riepers hus.
Detta ledde till omedelbar arrest för mordet på sin mor.
Dagen därpå arresterades och anklagades Juliet för mord.
Efter Paulines arrest upptäcktes det att Honora och Herbert Rieper inte var gifta.
Därför anklagades Pauline under sin mors flicknamn, Parker.
I augusti 1954 blev en vädjan om sinnessjukdom avslagen av HD.
Pauline Parker och Juliet Hulme blev därmed skyldiga till mord.
För unga för dödsstraffet, skickades de till skilda fängelser
för att bli "Anhållna till Hennes Majestäts Behag".
Juliet släpptes i november 1959,
och begav sig genast från Nya Zeeland, för att följa sin mor över havet.
Två veckor senare släpptes Pauline,
men blev ändå kvar i Nya Zeeland på villkorlig dom till 1965.
Det var ett villkor i deras frisläppande som gjorde att de aldrig sågs igen.